Изповедта
на една американска булка
Откакто се помня, има едно постоянно нещо в живота ми,
една мечта, една представа, за която се държах:
аз като булка.
Хайде, миличка. Приятелите ти те чакат.
Забавлявай се.
Пакост или почерпка. - Здравейте.
Може би, защото в живота,
колкото и да искаш халвата и карамеления вкус на бонбон...
О, почакай.
...понякога, ти се пада ябълката.
Но сватбеният ти ден ще бъде перфектен.
И мечтата за тази перфектност те поддържа
през всичките гадни празници на Вси Светии с които животът те сблъсква.
Всички жени, без значение дали са просветени в това,
знаят точно как ще изглежда тяхната сватба.
И въпреки че като се връщам назад към това, което смятах за романтика...
...поклащам глава.
На 20 годишна възраст вече знаех точно какво искам:
Сватба в църква
и тържество на открито, което да се появи на корицата на "Град и Страна".
Оставаше само една малка подробност: младоженецът.
Излизах с доста, ама наистина доста.
Не по онзи разхайтен начин,
а нещо от сорта на "ако чакаш принца на мечтите си - той няма да те намери,
ти трябва да го намериш".
Аз съм за този етаж. Извинете. Добро утро.
Да, офисите на рекламна агенция Барет и Сасмън,
мозъкът зад онези завладяващи мелодийки, забавни лозунги
и онези телевизионни реклами които не искаш да изпуснеш.
Всичко, което съм искала от една кариера.
Перфектно.
Освен едно:
Мичъл Стоун, началникът на нашия клиентски отдел.
Думата "заедно" липсваше от речника му.
Но "егоцентричен" и "егоманиакален"...
...с тези думи той просто нямаше проблем.
Седнете, всички.
Добра новина, екип.
Стандард сметна идеята за диетичните ядки за цитирам: "вдъхновяваща".
Искат да ги пуснат през третото тримесечие,
което означава, че трябва да си свършим работата до Юли.
Човек за свръзка от екипа ни ще работи
непосредствено с екипа, отговарящ за новия продукт.
Лесен избор. Идеята си беше изцяло твоя, скъпа.
Саманта. - Моят голям пробив. Това е.
Раздай това. - Не е това.
Стандард е най-големият клиент,
който фирмата ни се е опитвала да спечели от дълго време.
Заковем ли го, сме герои.
Издъним ли се, задниците на всички ни ще пострадат.
Затова, аз лично ще бъда свръзката.
Не мога да повярвам.
Допреди една седмица Стоун си мислеше, че "ниско въглехидратен" е автомобилна част.
Какво е необходимо, за да ме забележи?
Някой просто трябва да му даде да се разбере.
Г-н Стоун, здравейте.
Аз трябва да съм свръзката.
Имам предвид, идеята беше моя, не помните ли?
Да се обърнем към женската част.
Така аз си представях, цялата тази...
Няма никакво "аз" в екипа, Сам.
Зная, но вижте, вие сте свръзка за всичко тази година.
Сигурно сте претоварен.
И както казахте, задниците на всички ни са застрашени.
Така че, нека да е моят задник.
Така ще е по-добре за останалите задници.
И ако не осъзнавате това, тогава...
Тогава...
Ами, тогава вие сте задник!
Може би трябва да перифразирам това.
Не казах да обидиш човека.
Бен, няма да повярваш какво направих току що.
Помните ли, когато ви казах, че трябва да намеря принца на мечтите си?
Разбира се, че помните. Беше около преди две минути.
Както и да е, забравих да спомена, че намерих моя:
Бенджамин Роузън.
Срещнах Бен на 30 годишнината на Нанси преди две години.
Изглеждаше толкова секси, любезен, овладян.
Знам, знам. Не е точно като Клуни.
Но това даже не го вълнуваше. Защото мен почти всичко ме вълнуваше.
Това определено си беше прехвърчане на искри.
Ребърцата наистина изглеждат вкусни,
но хапнах доста на обяд.
Може би трябва да си поръчам само салата, нещо леко.
Не че съм маниачка на тема храна. Съвсем не.
Но когато хапнеш доста на обяд, той просто ти...
Аз също не обичам да ям на първи срещи,
но съм гладен.
Така че какво ще кажеш да се престорим, че това е втора среща
и да погладуваме друг път.
Така, и аз съм хапвал ребърца тук и бяха твърде хубави за да ги подминем.
А, очевидно и той беше такъв.
От тогава, си паснахме във всяко едно отношение.
ЕДИН МЕСЕЦ ПО-КЪСНО
Хей, не исках да си помислите, че съм лесна.
И не си мислете, че Бен е идеален. Никой мъж не е.
И той си имаше лоши черти.
Имам ли червило на зъбите?
Мамка му.
Но учеше бързо.
Спомням си точно момента, когато реших да поема риска
и наистина да допусна Бен до себе си, наистина да му се доверя.
Какво има?
Просто мразя тази песен.
Беше песен тема на завършването последната ми година в гимназията.
Тежка нощ?
Защото мога да намеря момчето и да му сритам задника.
Или да приложа наказание с остър език, в зависимост от размерите му.
Не, нямаше такова нещо.
Просто много се бях вживяла в цялата тази дандания.
Знаеш ли, направих цялата украса, докарах и пясъка
и направих изкуствените палми.
И след цялата тази работа, никой дори не ме покани да отида с него.
Нямаше какво да се каже,
така, че Бен намери какво да направи. - Продължавай напред.
Напред.
Отвори очи.
Добре.
Беше възхитително.
Надписът, пясъкът, палмата.
Всичко беше направил точно.
С изключение на едно.
Този път имах гадже.
Гадже, за което знаех, че никога не искам да оставя.
Сам, чакай.
Стоун иска да оставиш това на един клиент в Гранд Хотел.
Какво? - Предложих аз да го направя,
но той настоя да си ти. Подчерта го.
Шегуваш се. - Ще ми се да беше така. Съжалявам.
Значи сега станах и куриер?
Чудесно.
Страхотно.
Ехо?
Специална доставка.
Ало? Да знаете, вратата ви е отворена.
Лявата ръка, безименният пръст.
Там се слага.
Представяте си даден момент цял живот и повярвайте,
каквото и да си мислете, че ще почувствате, съвсем не е близко до истината.
Обичам те.
Не съм ревла, но...
Да.
Бях тайно сгодена от три часа
и вече чувствах, че изоставам.
Имах работа за вършене.
Мъжете гледат порно, жените гледат сватбени сайтове.
Малко си превъзбудена, а?
Трябват ни цветя, оркестър, украса, доставчик на храна.
Трябва да се заемем с това. Дори не сме определили дата.
Добре, ти за кога мислеше? - 15-ти Юни.
Проверих и има по-малко от 18 процента шанс за валежи.
Добре, да бъде 15 Юни. Сега, какво ще кажеш да си легнем?
Сигурен съм, че няма навалица за доставчици на храна в 3 часа сутринта.
Аз просто... искам всичко да бъде идеално.
Искам да кажа, думата "сватба" винаги ме е правила сантиментална.
Това е като някаква вродена черта, X-хромозома.
Не мога да се удържа. Главата ми се замая от мисли за сватбата.
Мислиш ли, че съм луда?
Ами, освен че се съгласи да се омъжиш за мен,
не виждам друго доказателство, че си луда.
Обещавам, след сватбата пак ще се превърна в добрата стара уравновесена Сам.
Просто искам всичко да е точно.
Ще бъде перфектно. - Започва се.
Обещавам, Сам. - Класическа грешка на младоженеца.
Да си сгодена е сякаш всичките ти чувства са сложени в миксер
и после някой натиска копчето, преди да си сложил отгоре капака.
Виждате ли?
Това е най-странната смесица от чиста радост,
абсолютен ужас и лепкави отпадъци.
Като говорим за ужас, време е да ви разкажа за майка ми.
Ранните ми спомени за нея са страхотни.
По-малката ми сестра Ан и аз бяхме най-късметлийските деца в света.
Но когато пораснахме, стана ясно, че нещата са се променили.
Чували ли сте онази приказка: "Не можеш да имаш любимо дете"?
Не вярвайте в това.
Помня това.
Направихме пътешествие из страната, когато бях на 16 години.
Забелязвате ли нещо?
И стана дори по-зле.
Всички вие се трудихте неуморно...
Ан, сигурна съм, че ти ще бъдеш отличничка на випуска.
Добре, добре, това не го каза наистина.
Но все едно го беше казала.
И, между другото, Ан беше отличничка на випуска.
И е някак смешно,
но Ан има повече награди отколкото някои момичета имат обувки.
И въпреки, че не мога да презирам късмета й, таланта й, или каквото и да е,
мога да презирам майка ми, за това, че забелязваше само нея.
Хей, Сами.
Здравей! - Поздравления.
Благодаря ти.
И така - един мъж до края на живота ти, а?
Това е лудост.
Искам да кажа, от къде си сигурна? Как не ти лази по нервите?
Не знам. Обичам го.
Засега ще се придържам към секса. - Д-р Циничност.
Здравей, мамо! - Здравей, миличка.
Сами, Сами. - Хей.
Поздравления. Моето малко момиченце.
Искаш ли бира? - Благодаря, но не, татко.
Шампанско на сватбата, обещавам. - Добре.
За какво е всичко това? - Проучване, мила.
Покани, програми, менюта, помощни материали.
Била съм на пет сватби миналата година
и няма да позволя твоята да бъде засенчена от никоя друга.
Томлинсън сервираха ужасно пиле с пармезан на сватбата на Уенди.
Каквото и да правиш, не използвай този доставчик.
- Послушай сестра си.
Ти се учиш от нещастията на другите хора.
Това не са нещастия. А сватбени тържества.
Знаеш ли, Сами, ти не опита пилето им.
Така, мислех, че искате да чуете за предложението.
Разбира се, миличка.
Но първо, чакай, чакай. Щях да забравя. Взех ти подарък.
Това е подробен преглед на всичко, което трябва да знаеш.
Мама престана да бъде тактична преди доста време.
Благодаря. - Моля.
Защото знам, че си мислиш, че знаеш какво правиш.
Не знаеш.
Виж роклята.
Защо прецака всичко? Оставаха ти шест месеца наслада.
Аз не мисля така, Алън. Време беше.
Не помниш ли какво е да си неженен? - О, да.
Това беше доброто старо време.
Искам да кажа, забавно е, когато си млад,
но, човече, когато срещнах Сам, това се промени.
Вече не изпитвах нужда да търся.
Знаеш ли, изведнъж вече ми беше хубаво
да си седя у дома, просто да съм заедно с нея.
Хубаво е.
Ще повърна.
О, Боже, толкова е хубав!
Не искаше да ми го покаже. О, погледни го.
Това ще ми трябва пак. - Съжалявам, съжалявам.
Бях забравила колко тежки са сватбените списания.
Няма нищо. Ще имаш като ръцете на Дженифър Гарднър.
Поне вече няма да се налага да крия тези неща под дюшека си.
И, разбира се, бих се радвала, ако бъдеш една от шаферките ми...
С удоволствие!
Саманта, може ли да дойдеш за секунда?
Разбира се.
Знаеш ли какво е струпване, Сам?
Разбира се.
Когато куотърбека казва ходовете, той трябва да слуша играчите си.
Те са тези, които разчитат погледите на отсрещната страна.
Може би съм си мислила за друг тип струпване.
Онзи ден направи добра забележка.
Искам ти да бъдеш свръзката с Кокоа Но-Карбс.
Благодаря ви! Това е страхотно! - Не сме приключили. Седни.
Чух, че си се сгодила.
Помня първата си сватба.
Карли беше почти смазана от тежестта й.
Сам, ще бъда прям.
Ако това нещо с омъжването ще повлияе на работата ти,
сега е времето да се оттеглиш с достойнство.
Вярвайте ми, няма да е...
Проблем.
Здравей, мамо. Опитах се да ти се обадя снощи, но татко каза...
Точно така.
Сякаш грижите ми бяха малко, та родителите на Бен ни поканиха на вечеря.
И моите родители щяха да бъдат там. Подайте успокоителните.
Осъзнаваш, че нашите родители са там, заедно.
Те се обичат. - Не, преструват се, че се обичат.
Предстои им да се обвържат завинаги.
Не преигравай.
Добре, може би Денят на благодарността ще е гаден, но това е всичко.
Гледай в перспектива.
Обичаме се, нали?
Има ли наистина значение какво си мислят те? - Да.
Може би преигравах.
Явно при майките
сватбата може да победи всички културни или личностни различия.
Виждаш ли? Празник на обичта.
Нямам търпение да се сродим.
Здравей, татко.
И при бащите вълнението от четвъртото полувреме има същият ефект.
Как си? - Много добре, благодаря.
Саманта. - Здравей, мамо.
Здравей, миличка. Чудесни новини.
Семейство Роузън щедро предложиха да си поделим разходите по сватбата.
Искаме да имаш всичко, за което си мечтала.
Благодаря ви!
Може би Бен беше прав и всичко щеше да е наред.
Църквата Свети Джеймс?
Разбира се. Сам практически израсна там.
Не си ми казвал, че тя иска сватба в църква.
Не съм, знаете ли... Не сме обсъждали...
Ехо? Има ли някой вкъщи? - Равин Каплън.
Шийла, изглеждаш страхотно. Мазелтов. Бенджамин.
Това трябва да е булката. Здравейте? А това е...?
Равине, те искат церемонията да бъде в Свети Джеймс. Това ще бъде ли проблем?
Свети Джеймс църква ли е? - Да.
Значи е проблем.
Но, равине, наистина искаме да направим двурелигиозна церемония.
Знам, съжалявам. Просто аз не правя това.
Което не означава, че не одобрявам брак между различни религии.
Просто не изпълнявам церемониите.
Повечето равини не го правят.
Харесвам шпилке.
Синът ми няма да се ожени в църква.
Ами, Шейла, мила, ако не е църквата Свети Джеймс, тогава ще е...
Може би трябва да сложим край на това и да говорим за нещо друго
като, не знам... менюто?
Добра идея.
Добре, помислих за това.
Мислех си, вместо да правим традиционната печена риба,
можем да направим скариди с кокос, любимите на Сам.
Мислиш ли, че това е добра идея? Някои от нашето семейство спазват кашер.
Мислехме си, че лазанята е добра за основно ястие.
Мислиш ли, че това е добра идея?
Знаеш ли, Кен има непоносимост към лактозата,
а всичкото това сирене...
Може ли въобще да се набави морска храна, без да се достави със самолет?
С всичкото това сирене ще ни трябва линейка. - Ами цената!
Е, вълците спечелиха.
Някой лазаня ли спомена? Образува ми страхотни газове.
Спрете, всички!
Това ти е втората мелба.
Какво искаш да кажеш? - Нищо.
Виж, Сам, нека просто да забравим равина, става ли?
Можем да я направим и в църква, без значение.
Това ще реши проблема.
Майка ти ще ме намрази завинаги.
Никога не би ми простила. Не мога да си го позволя.
Добре, тогава, просто ще трябва да намерим решение, изгодно на всички.
Много е сладък, нали?
Истината е, че не бях толкова притеснена. Всичко това бяха малки препятствия.
Важното беше, че имах любящо и подкрепящо ме бъдещо мъжленце.
Не си я бях довършила.
Както и да е, щом не може да е в църква, ще го преживея.
Дори майка ми ще го преживее.
Просто трябва да бъда организирана,
да правя нещата по ред, да си определям приоритети,
да използвам премерен, уравновесен подход.
Подход, който очевидно не подхожда за покупката на сватбена рокля.
Лудницата всяко полугодие в магазина за булчински рокли.
Малко е като в древен Рим, нали?
Закъснели сме. Всичките хубави рокли са изкупени.
Кристин: шаферка, дългогодишна приятелка и гласът на съдбата.
Това си е мое.
Изчезни, миличка. Ние имаме мангизите.
И кола ли е включена в тая цена?
Не, не ми харесва тоалетът.
Струва ми се доста шум само за едно парти.
Това не е просто парти.
Не, това е най-важният ден от живота ти.
Трябва да бъде идеален, както беше моят.
Може би, защото не ти трябваше да носиш онези отвратителни шаферски рокли.
Толкова зле ли мина срещата на родителите?
Не. Да.
Не знам.
Съжалявам, не видях тлъстинките на гърба.
Кое беше основният проблем? - Кое не беше?
Неговите родители, моите родител, всички си имаха техни идеи.
Ало?
Мамо, моля те.
Не. Обещавам. Ще я видиш преди...
Не, това беше единственото свободно време, което имах. Не те избягвам, разбра ли?
И аз те обичам.
О, хайде, Сами, наистина ли си струва да се престараваш толкова?
Ех, да бяхме пак млади и неомъжени.
О, да, защото животът ми е само текила и показване на циците в Кабо.
Сам, най-важното нещо е да не правиш компромиси.
Не, най-важното нещо е да не се побъркаш.
Всичко ще се подреди.
Просто трябва да му вярваш и да вярваш на себе си.
Е? - Страхотно.
Не знам.
И тогава ми просветна.
Всички ги обичам, но има само един глас, който мога да послушам: моят.
И точно сега, той ми казва, че изглеждам
все едно съм излязла от метъл видеоклип от 80-те.
Саманта.
Не е ли подходящ моментът? - Не, не, не.
Резултатите на Стандард за четвъртото тримесечие пристигнаха и не бяха добри.
Говори се, че ще ускорят пускането с един месец.
Точно преди...
...сватбата.
Не, не, моля те, вдигни го.
Мамо, сега не е...
Да, изпратих датата в печатницата.
Не се посъветвах с теб, защото...
Не си избрах рокля, просто пробвах няколко.
Виж, мамо, може ли да поговорим за това по-късно?
С...
Стоун няма представа през какво минавам.
Да намеря рокля, оркестър, равин...
Как вървят нещата с това, между другото? - Работя по въпроса.
Така ли? Защото ни трябва възможно най-скоро.
Това е само един от около милион детайли. Времето тече, Бен.
Хей, какво ще кажеш да избягаме заедно?
Добре, значи няма да бягаме.
Виж, Сам, всичко ще е наред. Ще се справим.
Червена светлина. Това не е ли по-различно от, "Всичко ще е идеално"?
Къде е ресторантът? - Промяна в плана.
Това едно от местата, които компанията ви се опитва да наеме ли е?
Не. Ние се занимаваме с фирмени имоти.
Този е жилищен.
Като място, в което една млада сгодена двойка може да живее например.
Бен, винаги сме казвали, че няма да живеем заедно докато не се оженим.
Което, както ми напомняш постоянно, ще стане след по-малко от шест месеца.
Хайде. Не съм ти показал най-хубавата част.
Бен, идеален е.
Как да не го обичам? А видяхте ли апартамента?
Нямам търпение!
Знам, че някои казват, че да живеем заедно е стресиращо,
но ако мога да направя това с някой, то това е Бен.
Освен това, това не е комедия на ситуациите...
- Телевизор. Голям. Плазмен.
Може би ще си взема едно от онези сателитни нещица.
Всичко съм планирала. Толкова се вълнувам!
Значи, представям си тук легло с балдахин и може би декоративна ракла в края му.
Тук кресло, като това на баща ми.
Гардероб тук и ще разхвърлям възглавнички навсякъде.
Бен и декоративна ракла?
Повечето мъже не разбират от такива неща,
а от неща, които можеш да почувстваш.
Аквариум с рибки.
О, сладък оптимизъм, нектарът на самозаблудата.
Ще е страхотно. - Страхотно.
Добре дошли в Уилям Ашли.
Ръководството разделя етажа с изложбената зала на 17 удобни отдела.
Този апарат прави регистрирането на сватбените подаръци елементарна работа.
Просто го насочвате към бар кода на стоката, натискате
и тя моментално е регистрирана.
Влюбен съм в това. - Повечето младоженци са.
Да започнем с по-простичкото. Китайски порцелан.
Наистина ли искаш да гледаш нещо такова следващите 30 години?
О, какво ще кажеш за това? - Всъщност...
Мисля, че това е някак претрупано. - Стилно.
Какво ще кажете за нещо такова?
На него има пъдпъдъци. - Да?
Но, Шийла... - Какво искаш да кажеш?
Искам да е семпло... - Това са селски мотиви.
Това е непреходно. - Не ви интересува.
Традиционно. - Абсолютно.
Къде е Бен?
Помощ.
Дами. Дами! Дами! - Какво има, миличък?
Сами ще се справим с това.
Така че, защо не отидете отсреща да изпиете по едно лате
и ще се срещнем като приключим.
Това е той, моят принц.
Всичко е наред. - Ще трябва да сервираш...
Без объркването от атакуващите гласове
беше доста по-лесно. - Какво...? Но...?
Обаче гласът, който ми се искаше да чуя липсваше.
Току що направи регистрация за ръкавица за белене на стриди.
И то само на дясната. - Искаш ли лявата?
Наистина би ми помогнало, ако знаех мнението ти за нещата.
Ами, аз нямам мнение за нещата.
Бен, моля те. Остават ни по-малко от пет месеца. Положението е критично.
Трябва да имаш някакви идеи.
Ами...
Това ми харесва.
Отворих кутията на Пандора.
Искам да кажа, би могъл... - Държиш се като петгодишен.
Опитай това.
Ти не опита това. - Опитах го!
Това беше същото. - Знаеш ли какво?
Денят на преместването.
Разбира се, докато всичкият ни багаж беше пренесен
стана нощта на преместването.
Какво мислиш за тортите на доставчика на храна?
Ако използваме външен снабдител, ще струва по долар отгоре на парче.
Ами, това си е някак натоварен въпрос.
Нагоре и встрани.
Малко назад в тази посока. Не вертикално, хоризонтално.
Добре, добре. Не ми говори закодирано. Не мога да ти прочета мислите.
О, чудесно! Да. - Да?
Добре, отбележи. Отбележи. - Чудесно. Точно там.
Та значи тортата.
Ами торта. Те всички имат еднакъв вкус.
Чудесно. Тогава можем да поръчаме шоколадова.
На мен ми харесват белите торти. - А какво стана с "Тортата си е торта"?
Добре, както и да е. Шоколадова.
Малко надолу в дясно. Надолу, надолу, встрани.
Още малко. Вдясно. - Встрани.
Не, не, малко по-далече.
Върни малко, съвсем лекичко. - Какво?
Хей, какво ще кажеш за фонданова глазура?
Аз обичам маслен крем. - Да, но фонданът изглежда по-добре.
Сам, цял ден се занимаваме с това.
Долу, надясно лекичко. - Добре.
Просто... Виж, Сам...
Искам само да си измия зъбите, да си легна и да гледам Спортсентър.
Не искам да спорим за глазурата. - Обичаш ли целувки?
Сам... - Не мисля, че дори става за тук.
Сам! - Ами ако я преместим във всекидневната?
Край.
Бен?
Не можех да повярвам.
За първи път в цялата ни връзка се скарахме наистина.
Без отстъпване с извинения и прегръдки.
Истинско скарване.
За първи път щяхме да си легнем сърдити.
Мамо, семейство О'Шонеси имат пет деца.
Да, ами ако наистина дойдат?
Не ме интересува, че ще ми дадат подарък.
Разбира се, че още искам помощта ти, мамо.
Виж, трябва да тръгвам. Чао.
Добре дошли в Макси булка и добре дошла на Бренда.
Бренда, как можем да помогнем?
Преди да кажете нещо, това е печен картофен чипс.
Грешно ли е, че се наслаждавам на провала на друго момиче?
Чакай малко, това момиче не е дебело!
Иска да свали 16 паунда и 6 процента телесни мазнини за следващите шест седмици.
Как, като си отреже ръката?
Но ако Саманта Хойт продължи да яде този картофен чипс,
тя ще преживее значителна експлозия на задника.
Сам?
Значи, хей, виж... - Здравей.
Съжалявам, че ти се сопнах.
Приема се.
А за другото... - Не се притеснявай за него.
Не се извинявам за другото.
Да, имахме разногласия. И пак ще ги имаме.
И двамата просто, разбираш ли, трябва да си дадем малко...
Да не позволяваме стреса да ни скара.
Не съм стресирана. Напълно спокойна съм.
Сам, видях чипса.
Даваш и взимаш, Сам.
Това е всичко, което трябва да направим, нали?
Да даваме и да взимаме.
Бен беше прав, на теория.
Но на практика, това нещо с взимането и даването
много често не се харесва на никой.
Прибавете това към стреса от съвместното живеене.
Знаете ли какво се получава? Повече, а не по-малко, напрежение.
Бен, канализацията е запушена. - Да.
Бен?
Сигурно е запушена с косми.
Сам, има косми навсякъде. Същото стана и под душа.
Съжалявам. - Няма нищо. Мога да го оправя.
Знаеш ли как?
Разбира се, че знам.
Ще си спестим стотачката, която платихме на водопроводчика
и ще си купим онзи сервиз, без който не можем да живеем.
Стоун искаше да направим репетиция на моята презентация и то възможно най-бързо.
Така че, кухнята бързо се превърна във временен домашен офис.
Тръбите са оправени.
Благодаря.
Беше дълъг ден.
Защо не си легнем.
Аз просто... Трябва да довърша това.
То и сутринта ще е тук. - Да, но трябва да го прегледам.
Хайде. Мъчиш се над това от часове.
Трябва ти почивка. И на двамата ни трябва.
О, това ми липсва.
Бен може да успокоява, когато реши.
Хайде.
Това, което искам да кажа е, че няма да ни навреди да вземем няколко урока по танци.
Мислиш, че ни трябват?
Разбира се, на следващата сутрин, нещата пак си бяха нормални.
С удоволствие бих се научила да танцувам валс.
Да, но кога ще имаме време?
Събота сутрин. - Събота?
Искаш да си дадеш един от дните за поспиване
за танц, който никой няма да си спомня?
Аз ще си спомням.
Не, не, не.
Бен!
Сам.
Може ли да се спаси?
Интересно, проблемът беше в банята ви.
О, да, косми, запушили канализацията, а?
Не, космите не могат да направят това.
Виновен е умникът, който ви е поправял тръбите последния път.
Какво, $250? - Спешно повикване.
Отиде ми сервизът.
Следващият път не се правете на г-н Поправи си Сам,
извикайте професионалист.
Мисля, че уроците по танци може да са забавни.
Значи, канализацията ти изяде домашното, а? - Ами, не, не точно.
Добре де, може би, но звучи по-неубедително отколкото всъщност е.
Моля ви, не ме сменяйте като свръзка. - Няма да те сменя.
О, ами, наистина оценявам...
Ръководителят на проекта, някой си Люк Стинсън поиска специално теб.
Люк Стинсън?
Какво? - Нищо. Чакам да ти се раззвъни телефонът.
Изключих го. - Добре. Значи познаваш тоя тип Стинсън, а?
Може да се каже. Учихме заедно в колежа.
Виж ти. Първа точка за фаворизацията.
Та кой е Люк Стинсън?
Кой беше той? Всички го познавате.
Той е момчето, по което сте си падали.
Изглеждащ страхотно, чувствителен, с дълбоки очи и...
Да, страхотен беше и не сте се пробвали с него.
Никой не го е направил.
Освен мен, веднъж.
Донякъде. Може би.
Последната година, в часа по Американска литература
ни определиха като партньори в проучване за края.
Аз изтеглих Люк и това си беше малко, добре де, разсейващо.
Трудно ми беше да се концентрирам върху нещо друго освен задника му.
Знаеш ли, Хемингуей е страхотен. Не го оспорвам,
но тази мъжкарска сбитост?
Не копнееш ли понякога за сладката поезия на едно заплетено изречение на Дикенс?
Единственото нещо, за което копнеех беше сладката поезия на езика му.
Да.
Копчето ти.
Благодаря.
Та, какво бихте направили на това място?
С млад, неомъжен и секси мъж, който се навежда към вас.
Да го целунете, да го сграбчите?
Да го придърпате зад етажерките с книги?
Сам? Добре ли си?
Люк?
Люк ме заведе до спешното онази нощ.
Докато можех отново да се изправям и ходя, семестърът беше свършил
и повече не го видях.
Всъщност успях да изкълча глезен,
да ожуля коляно, и да убия една любовна история
и всичко това само за един злополучен миг.
О, и получих също четворка на изпита.
Няма начин да се е опитвал да те целуне. - Благодаря ти, Кристин.
Не можеш да промениш миналото. Но може да се опиташ да живееш с него.
Знам, просто такива спомени са някак успокояващи.
Искам да кажа, винаги съм виждала Люк, колкото и глупаво да звучи,
като онзи, който ми избяга.
Искаш да кажеш, докато срещна Бен.
Точно така. Преди Бен.
Не, не, не. Не се позволяват неодобрителни погледи.
Какво си помисли? - Нищо.
Просто не съм те чувала отдавна да изпадаш така във възторг от Бен.
За щастие, тази обезпокоителна мисъл бе изтикана от съзнанието ми от нещо друго.
Това беше тя.
Знаех го, в момента, в който я видях.
Моят Екскалибур.
Само наместо да я издърпам от скала,
трябваше да се уверя,
че не трябва да си продам колата, за да си я позволя.
Ако си мислите, че ще ви позволя да ме видите в нея сега, значи сте луди.
Сам, дойдоха.
Добре.
Здрасти, Сам. - Здравей, Люк.
Доста време мина.
Добре, да започнем веднага.
Свръзката от нашия екип, Саманта Хойт. Тя ще открие срещата.
Добре дошли на всички.
Ще започна с демографски анализ на вашите целеви потребители.
Тази таблица разделя пазара на две важни части:
семейна и лична консумация.
Нашата кампания ще е насочена интензивно и към двете.
Но преди да продължим нататък, бих желала да ви се покажа.
Исках да кажа, да ви покажа, нашите цифри.
"Да ви покажа" е това, които исках да кажа, не "да ви се покажа".
Имам предвид, защо ще искате да ме видите...?
Защо не отделим няколко минути и да прегледаме таблиците.
Мамка му, секси е.
Знаеш ли онзи стар трик за говоренето пред публика,
при който си представяш публиката по бельо?
Да, не проработи много с Люк.
Добре беше. Всичко беше страхотно. - Нанси.
Добре, кофти край, но много силно начало.
Я виж ти, кой откри местната кръчма.
О, край. Или трябва да спра да пия, или да пия нещо по-силно.
Светла бира, ако обичаш. Твой ред е.
Бира и вино. - Та как е глезенът?
Помниш това? - Малко е трудно да се забрави.
Ами, равновесието ми е доста подобрено напоследък.
Твърде лошо. Беше някак си сладко.
Ще бъде забавен проект, не мислиш ли? - Да, определено.
Винаги съм знаел, че ще налетим един на друг отново.
Имах някакво усещане.
Чух, че си ме поискал.
Бях малко изненадана.
Добре, виновен.
Да, поразпитах малко
и чух, че ти си мозъкът на отдела.
О, хубав пръстен, между другото.
Благодаря. Ами, наскоро се сгодих.
Поздравления.
Добре, ще си призная. Имах и скрит мотив.
За да ме поздравиш? - Не, да те поискам.
Добре, и какъв беше той?
Не, не. Глупаво е, особено сега.
О, хайде. Кажи ми.
Добре.
В колежа... И не се смей.
Падах си по теб.
Така ли? - Да.
Честна дума, не съм натрапник,
но си те представях като тази, която ми избяга.
Първо, Кристин, една думичка за теб:
той се е опитвал да ме целуне.
Добре, да помислим за това за секунда.
Всичко, което той каза беше,
че си ме е представял като тази, която му се е измъкнала.
"Представях си" не означава нищо.
Учудващо лесно е да изградиш безопасна мрежа от фантазии,
когато нищо никога не се случва.
Но сега сме просто двама професионалисти, които работят заедно.
А аз ще се омъжа за мъжа, който обичам, така че всичко е наред.
Виждате ли, ето го, най-вероятно ще потвърди срещата ни със цветаря,
както и за седмичната ни вечеря в Андрес.
Ало? - Здравей, миличка.
Не беше лесно, но успях.
Той прави между-религиозни церемонии. Имаме среща с него в неделя следобед.
Мила, намерихме си равин.
Беше по-хубаво отколкото се надявах.
Моят Бен наистина успя.
Обичам те.
О, добре, защото има и нещо друго.
Алън е намерил хубави места за мача между Вълците и Спърс тази вечер,
така че можем ли да отидем в Андрес другата седмица?
Разбира се.
Хей, ами цветарят?
Сам, ако Вълците спечелят, ще спечелят предни места по време на плейофите
и, искам да кажа, ти знаеш какво означава това.
Да, означава, че ще ходя в цветарския магазин сама.
Скъпа, давам ти пълномощно за всички неща свързани с цветята, става ли?
И ти обещавам, никакъв спор.
Добре, добре, както и да е.
Няма да се вбесиш, нали?
Искам да кажа, че ако това ще е едно от онези големи неща, ще си променя...
Не. Разбира се, че не.
Отиди, забавлявай се. - Добре. Чао.
Бедните на мазнини, високо въглехидратни препоръки са реликва от 70-те.
Има проучвания, показващи че е полезно да се намали консумацията на въглехидрати.
Сега това е научно. - Така ли?
Почти ме спечели за намаляването на въглехидратите.
Все едно имаш нужда. - О, така ли? Хайде, дай по-сериозно.
Та, какво ще кажеш за следващата Сряда, 10-ти?
Това е среща.
Той е секси.
Добре, добре. Разбрах.
Добре. - Добре.
Чао. - Чао.
Какво?
- Двамата с Люк наистина работите добре заедно.
Нанси, това е само работа.
Да бе. Само внимавай.
У дома сякаш се карахме за всичко.
Може би трябва да видя, дали ме бива да бъда татко
на едно дете, преди да почнем да се съревноваваме
със старата дама в магазина за обувки.
Единствените деца са толкова самотни, Бен. Не е честно спрямо детето.
Трябва ли да говорим за това сега?
Защо не сега?
Ами, 11 часа е, Четвъртък
и трябва да планираме целия ни семеен живот до пенсионирането?
Не казвам това.
Мислех, че трябва да го обсъдим, но ако си твърде изморен...
Не, не, не. Добре, да, да. Да го направим.
Какво ще кажеш за това?
Четири деца, две момиченца и две момченца,
после забягваме в Аризона и чакаме времето да мине?
Защо не можеш да говориш за това сериозно?
Защото нищо няма да се уреди докато и двамата сме изтощени.
Затова нека сега да поспим и по-късно ще му мислим.
Внезапно седмиците летяха и по-късното дойде скоро.
И до тогава имах други неща, за които да се притеснявам,
като когато открих, че животът ми сякаш беше обречен да бъде залят от едно нещо:
кашони.
Малко след като бяхме изчистили кашоните от преместването,
тези с подаръци започнаха да пристигат.
Супер, имаме си тиган за готвене на ориз.
И машина за хляб.
И тенджера за задушаване на аспержи.
О, и още един тиган за готвене на ориз.
Доставчикът наминаваше толкова често,
че почти беше станал като част от семейството.
Работата вървеше добре.
Някой можеше да каже дори твърде добре.
А животът с Бен? Ами, така научавах някои неща.
Като това, че не понасям вонята на изветряла бира,
смесена с пот и миризма на сос за пица.
Не всички неща воняха, все пак.
Намерихме страхотно място за сватбеното тържество.
Виждала съм го през пролетта и е разкошно.
Разчитам на глобалното затопляне, за да имам сватбата на мечтите си.
Имам идея за медения месец.
Каква? - Европа.
Страхотно. Никога не съм била там.
Да направим поход. Ще си извадим пропуски за
европейските железници и ще тръгнем из провинцията.
Това е едно от нещата, за които най-много съжалявах след колежа.
Веднага започнах работа, а всичките ми приятели заминаха за Европа.
А аз си представях повече плажове и фини чаршафи.
Да, всички го правят. - Ами има причина за това.
Здравейте. - Здравей.
Готови ли сте? - Да.
И така, имате ли някакви специални желания?
Ами, бих желала да ме наведат. - О, добре.
Това е страхотно за завършек.
Да ви се намира бира? Защото след няколко питиета ставам страхотен танцьор.
Да, след няколко питиета си мисли, че е страхотен танцьор.
Не се притеснявайте. Ще започнем с нещо простичко.
Просто се отпуснете. Ще започнем с нещо, наречено стъпка в кутия, става ли?
Просто останете в тази въображаема кутия на пода докато водите.
Готови? И, едно, две, три.
Едно, две, три. Добре.
Сега опитай ти. Изчакай ритъма. - Хайде.
Добре, това все едно е най-гадната песен на всички времена.
Предполагам, че предпочиташ някое известно парче на Спрингстийн.
Би било чудесно. - Готови?
И, едно... Не, малко закъсняхте. Опитайте отново.
Малко закъсняхме. Съжалявам.
Готови? И, едно... О, другият крак.
Слушайте. Едно, две, три.
И тогава ми просветна.
Ритъмът и Бен бяха скарани.
Той не може изобщо да танцува.
Ама съвсем.
Но, чакайте, не бяхме ли танцували преди?
Явно съм била твърде разсеяна за да го забележа.
Съжалявам. - Добре.
Пет минути почивка. - Ние не... Не ни трябва почивка.
Но на мен ми трябва.
Какво правиш? Не искаш ли да имаш пръв танц?
Искам да си отида у дома, да си поръчам китайска храна и да реанимирам на дивана, разбра ли?
Но аз давам най-доброто от себе си.
Да, добре, това което наричаш най-доброто от себе си, аз наричам затрудняване.
Затрудняване? Знаеш ли какво е трудно?
Трудно е да ти се обаждат по хиляда пъти търговци с въпроси за сватбата
на които не можеш да отговориш.
Трудно е да трябва да говорим за едно и също нещо всяка свободна минута.
Това, което искам да кажа, Сам, е че трябва и да живеем.
Не ми прехвърляй всичко.
Мислиш ли, че ми е приятно да се прибирам за да гледам баскетбол и видео игри?
Ами, нямаше да играя сам у дома ако не седеше постоянно на работата
и да правиш кой знае какво.
Най-големият шанс за кариерата ми просто съвпадна с
организирането на най-голямото събитие в живота ми.
Не можеш ли да се опиташ да проявиш повече разбиране към това?
Добре.
Какво ще кажеш да ти спестя още едно нещо за организиране?
Защо Бен не можеше да разбере, че трябваше да работя до късно?
Това беше важно. Беше за...
Беше за...
Какво исках да кажа?
Какво ще кажеш да направим почивка. Ще отида да взема италианска храна.
Какво ще кажеш?
Казвам салата Цезар, без сос и с лимонови резенчета по края.
Добре, веднага пристига.
Хей, Сам, забравих си ключовете.
Сам.
Хей, Сам.
Какво, заспиваш на работното място? - Съжалявам.
Взех салатата и лимоните.
Какво има? - Нищо.
Ако е заради работата, можем да поспрем. Имаме много време.
Радвах ли се, че е било сън?
Не, не е това.
Тогава какво? Можеш да ми кажеш.
Заради сватбата е и всичко останало, и...
Съжалявам. - Да, аз също.
Ела насам.
Съжалявам. - Няма нищо.
Всичко е наред. Аз просто...
Трябва да тръгвам. Трябва да се прибирам у дома.
Да, трябва да се прибера у дома.
Хей. - Съжалявам.
За какво?
Ти знаеш, за всичките глупави караници и подобни, които имахме.
Не, аз съжалявам.
Не трябваше да си тръгвам и да те оставям така на урока по танци.
Няма нищо. Не е нужно да взимаш уроци по танцуване.
Не е нужно да правиш нищо, което не ти се прави.
Обичам те.
Аз също те обичам.
Добре, да помислим. Наистина ли беше станало нещо сериозно?
Какво се случи в действителност?
Овладях се. Контролирах поривите си.
Може би трябва да се гордея със себе си.
Или да се гордея със способността си да давам разумно обяснение.
Така се радвам, че най-накрая успяхме да се съберем всички.
Мисля, че изработването на сериозен план за церемонията
ще ни позволи да спим по-добре през нощта.
На мен ще ми трябва повече от това в този случай, отче.
Тъй като същността на нашата церемония е размяната на тържествени обети,
а при еврейската церемония е размяната на пръстени,
нещата трябва, на теория, да си паснат добре.
Стига, стига.
Вижте, дайте да говорим по същество, става ли?
Първо, двойката. Някакви специални изисквания?
Сам?
Церемонията.
Нека просто да е хубава.
Искате я хубава, хубава ще я имате.
Добре, отче, ето първата ми оферта.
Не знаех, че ще сме толкова формални в предложенията си.
Какво си мислехте, че ще импровизираме ли? Хвърлете един поглед.
Не можех да се концентрирам.
Искам да кажа, седях си тук с един пастор и един равин.
Можех ли да се чувствам по-виновна?
Забелязах, че много от молитвите ви са и на иврит и на английски.
Да, това е стандарт. - Ами, не изглежда много честно.
Разбирате ли, в действителност, вие ще говорите два пъти по-дълго.
Ще се повтарям. Няма да кажа нищо повече от вас.
Но ще отнеме повече време. - Добре, добре.
Аз ще говоря на английски и иврит.
Вие можете да говорите на английски и арамейски.
Но аз не говоря арамейски. Никой не го говори.
Това е мъртъв език.
Това не е мой проблем.
И тъкмо, когато щеше да избухне свещена война,
се случи нещо, което ме накара да се чувствам дори по-зле.
Не се притеснявай. Ще се справим с това.
Обещавам.
Въглехидратите не бяха решението.
От стреса ли се разтоварвах? Разбира се, това беше.
Но имаше и нещо много по-тревожно, което наближаваше:
коригирането на роклята ми.
Мила, докато тя свърши с това, мисля да поразгледам пак наоколо.
Чудесно. Благодаря ти, мамо. - Няма защо, миличка.
Трябва да ви кажа нещо. Важно е и не трябва да го споделяте с никой.
Това включва и теб.
Целунах Люк. - Уличница такава.
Трябваше да се сетя, че ще се случи.
Спа ли с него? - Кой е Люк?
Вижте, беше просто целувка и аз я прекъснах.
Добре, значи той не те интересува.
Сам? - Не, не ме интересува.
Сватбата ще се състои и то не само защото си купих рокля.
Парите не се връщат, между другото. Обърни се.
Чакай, чакай, чакай. А ти каза ли на Бен? - Казах сватбата ще се състои, нали?
Ще му кажеш, нали?
Наивна, сладка Ан.
Измамата е крайъгълният камък във всяка връзка.
Иначе ще е само престилки, кюфтета, и "Как мина деня ти, мила?".
Значи да живееш означава да раздаваш целувки в конферентната зала?
Аз предпочитам варианта в който честността е най-добрата политика.
Предпочиташ? - Обичаш ли го?
Кой? - Бен.
Да, разбира се. Абсолютно. Няма нужда от питане.
Осъзнаваш ли, че колкото повече казваш това, толкова по-малко уверена звучиш?
Обичам Бен.
Разбира се, че го обичаш, мила, нали ще се омъжваш за него. Какво?
Хайде, мамо, ще ми помогнеш ли с роклята?
Беше дошъл моментът да представим идеите си на Стоун,
което означаваше две неща:
кариерата ми беше заложена и трябваше да видя отново Люк.
Люк, здравей.
Тъкмо приготвях всичко за...
Може би трябва да...
Искаш ли кафе? - Не.
Виж, Сам, нищо не се е случило. - Люк...
Аз съм този, който трябва да се чувства неудобно.
Искам да кажа, аз допуснах грешката. Не ти. Аз.
Защо трябваше да е толкова идеален?
Кристин, мила. Здравей.
Къде е Сам? Имам само един час за обяд.
Омайва шефа.
Щом продължава толкова дълго, значи е добър знак.
Не и за кръвната ми захар.
Това ли е Люк? По дяволите.
Е?
Хареса я.
Пращат я във фирмата и ако там я харесат я пускат в производство.
Страхотно.
Сам, благодаря ти, че ме представи добре там.
Тя не ти е нужна за това.
Само се надявам фирмата да я хареса.
Ще я харесат. Обади ми се, когато имаш новини.
- Добре.
Вижте това дупе.
Кристин, аз работя с него.
Не мога да се сдържа. Tези симидчета са магнит за погледа.
Изтичах у дома, за да насоча поривите си в правилната посока.
Сам, какво...?
Така е от три месеца.
Ще се оплакваш ли, или ще го направиш с мен?
О, Сам.
О, Люк.
Люк?
Люк? Каза, "Люк".
Така ли? - Да, така.
Не, може би е било просто звук...
...като стенене.
Прозвуча като име: Люк.
Бен,
наистина не знам какво изричам, когато...
Знаеш, някак си губя контрол.
Фройдистка тревога.
Забелязахте ли как трябваше да спомена името на колегата си пред Бен.
Това си беше моят шанс да изясня нещата, но...
Може би просто съм казала "тук"...
като "Ето ме тук. ".
Вместо това реших да му отвлека вниманието.
Евтин номер, знам,
но понякога момичето трябва да използва секса.
Единственото нещо по-трудно от това да кажеш на годеника си истината
беше да проектираш кутия за ядки.
Фирмата не хареса макетите ни, Стоун ме мразеше,
което означаваше, че работех под силен натиск, с Люк.
Да, лесно щеше да бъде.
Какво ще стане ако комбинираме цветовете от тази
с шрифта тук и картинката там?
Какво мислиш? - Харесва ми.
Да? - Сам, жената за срещата в 1:00 е тук.
Съвсем забравих.
Благодаря ти.
Какво?
Сватбения ни фотограф имаше два ангажимента и отложи,
а другият можеше да се срещне с мен само днес в 1.
Ако не се срещна с нея сега ще изчезне.
Ами, да отидем да се срещнем с фотографката, какво ще кажеш?
Обожавам импровизираните ви снимки. - Благодаря ви.
Те са ми специалитет.
Започнах с журналистика, но бързо осъзнах,
че не искам да снимам трагедиите в живота.
Знаете, това е толкова по-удовлетворяващо.
Имате страхотен поглед за това. - Благодаря ви.
Не можах да устоя.
Казах ви, че импровизираните снимки са страстта ми.
Ето, погледнете.
Колко сладки сте двамата.
Де да бях аз годеникът.
Съжалявам.
Какво, какво, какво? - Краката ти са студени.
Извинявай.
Съжалявам. Косата ми. Заболя ме. - Така добре ли е?
Да.
Добре. - Съжалявам.
Добре ли си?
Знаеш ли, може би не трябва? Малко съм уморен.
Да, и аз съм уморена.
Лека нощ. - Лека нощ.
Лека нощ, Сами.
Чакай. Би трябвало да сме в едно легло.
Няма нищо. И без това вече не се привличаме.
Какво?
Трябва ни помощ.
Добре, деца, какъв е проблемът?
Ами, мисля, че май доста се караме.
За какво се карате? - За какво не се караме?
Да, точно така. Цветята, тортата, къде да сложим дивана,
дали да взимаме уроци по танци, от които нямаме нужда.
Не забравяй споровете за пропуснатите срещи.
Хей, ти каза че няма проблем с това.
Чети между редовете, Бен, това е сватбата ми. Имаше проблем.
О, твоята сватба? Винаги за теб.
Добре, достатъчно. И не ме карайте да надувам свирката отново.
Тренирам църковния отбор по софтбол.
Да се опитаме да не навлизаме в подробности.
Вместо това да потърсим какъв е по-големия проблем.
Не мисля, че има по-голям проблем.
Искам да кажа, това са просто глупави малки нещица.
Което означава, че не би трябвало да имате проблем да ги преодолявате.
Какво става, когато трябва да обсъдите въпрос като децата например?
За това също не можахме да се разберем. - О, сякаш въобще сме го обсъждали.
Просто ми трябва повече време, разбираш ли? И до това ще стигнем.
Така ли? Кога, след плейофите? - Добре, какво означава това?
Означава, че повече те е грижа за твоите глупави баскетболни отборчета отколкото...
Кое, нероденото ни дете? - Дете? О, така ли, значи е само едно?
Благодаря ти.
Понякога в случаи като този, считам че е мое задължение
да предложа отлагане.
Какво?
Това, което той иска да каже, е че вие, деца, се нуждаете от пауза.
И знаете ли какво? Напълно съм съгласен.
Няма нищо страшно да си дадете малко време, за да се справите с тези неща.
По-добре преди сватбата отколкото след нея.
Знаете ли колко трудно се анулира брак между две религии?
Два пъти повече бумащина.
Знаеш ли какво? Да вървят по дяволите.
Трябва ли наистина да пращаш по дяволите свещеник и равин?
Добре де, може би не.
Но никой няма да ми казва за кого трябва или не трябва да се женя.
А ние можем да се справим. - Мислиш ли?
Сам, обичам те и това е важното.
Така че, нека да поправим нещата.
Ето го, драскаше с нокти към повърхността.
Принцът на мечтите ми, който ми липсваше от толкова време.
Може би той си беше още там. Може би трябваше да се справим с това.
Сега, казвам, да ускорим нещата.
Довечера ще решим за подносите за сервиране, ще поканим родителите ни
и ще прегледаме списъкът с гостите. - Да.
Разбира се, имаше една малка подробност, за която Бен не подозираше.
Но щом беше толкова решен, щях да му кажа тази вечер за Люк.
Пълно признание.
След вечеря, разбира се.
Не можем да сложим семейство Стилман и Фогълс заедно, ще се избият.
Да, Рич взе назаем снегорина на Джери преди три години. Напълно го скапа.
Ако останат така, това означава,
че семейство Нолфи ще седят на масата на проповедника и равина.
Семейството, приятелите, другите. Йерархията.
Семейство Стилман са ни братовчеди.
Да, но Нолфи са много важни бизнес партньори.
Те се грижат за цялата ми директна поща. - Директна поща?
Ако искате да плащаме за сватбата... - О, ще се откажете?
Г-н Директна Поща е по-ценен от семейството?
Достатъчно!
Сам иска да каже нещо.
С Бен поговорихме този следобед и стигнахме до заключение,
което вие четиримата за жалост доказахте, че е вярно:
никога няма да се споразумеете за каквото и да е, свързано с тази сватба.
Така че, намерихме простичко решение. Бен.
Ето това искаме.
Свиквайте с това.
За първи път от цяла вечност се почувствах като част от двойка.
Да, това става. - Харесва ми. Трябва да стане.
Така, кой иска пай?
О, аз бих хапнал. - И сладолед.
Влизай, Нанси, отворено е.
Хей, Сам, Сам.
Съжалявам, че се натрисам така, но ти не отговаряше на мобилния.
Дизайнът ни е бил одобрен. Производството започва. Успяхме.
Така ли? Започва? Успяхме ли? - Да.
О, Божичко.
Това е невероятно.
Сам? - Хей, това е колегата ми.
Ние само... Всичко мина по-добре отколкото мислехме.
Аз съм Бен Роузън, годеникът на Сам.
Хей, доста съм чувал за теб. Аз съм Люк Стинсън.
Люк.
Извинете ме.
Чакай, просто...
Стой тук. Вземи си пай.
Бен?
Бен, всичко наред ли е?
Значи това е Люк?
Сам, какво става?
Работим заедно от Януари и ни направиха това предложение...
И ти не ми каза името му,
освен, разбира се, онзи път в леглото.
Бен, моля те, мога да обясня... - Сам, какво направи?
Опитай се да разбереш.
Сега няма нищо между мен и Люк.
Сега?
Значи е имало нещо?
Спа ли с него? - Не.
Не, целунах го. Целунах Люк.
Имате ли чинийки за пай?
После.
Но го спрях преди да стане късно.
Заклевам се, нищо не означаваше.
Добре, тогава защо не ми каза? - Щях да ти кажа. Всъщност, дори тази вечер.
Но съм просто... Глупава съм. И повярвай, ако можех да го върна...
Сам, не е само целувката, разбираш ли? Ти ме излъга.
И ти не правеше говоренето с теб лесно напоследък.
О, а с този тип можеш да говориш? - Ами, да, но ние сме...
Това не се отнася до него. А до нас.
Дяволски права си, че е за нас.
Разбра ли? Чувствам се като идиот.
Бен, можем да се разберем за това. - Да, да, разбира се.
Въпросът е, трябва ли да се разбираме?
Какво искаш да кажеш?
Виж, Сам, откакто те познавам, не ми е било трудно да бъда с теб.
До днес.
Виж...
...ако не ме искаш тук,
мога да отида при родителите ми.
Хайде, Бен, кажи, че искаш да се разберем.
Крещи ми, каквото и да е.
Мисля, че е добра идея.
Как успях да направя това с връзка, която беше перфектна само преди месеци,
а аз да я проваля така?
Някак си ми стана по-добре.
Искам да кажа, наистина ли не сме един за друг?
Някога бях толкова сигурна,
но сега това ми изглежда толкова далечно.
Ще ми се да можех да съм сигурна в нещо. Каквото и да е.
Ако Бен не иска да се разберете, може би не трябва да го правите.
Това, което направи беше съмнително... - Благодаря. Трябва ли ти сол за раната?
Не беше непростимо.
Но ако той не иска да говори за това, може би трябва да продължиш нататък.
Като говорим за продължаване.
Сам, виж, нямах намерение да направя сцена.
Ти каза, че в сряда Бен излиза. Не мислех, че ще прекъсна...
Не, не, моя беше вината. Плановете ми се промениха.
Всичко наред ли е?
Ако връщането ми при майка и татко се счита за наред, тогава да.
Съжалявам. - Какво да се прави.
Какво ще кажеш след работа да те заведа на вечеря? Нека те развеселя.
Плашещото беше, колко страхотно ми звучеше това предложение.
Люк, трябва ми малко време, за да ми се прояснят мислите.
Добре, Сам, но ако ти потрябвам, ще бъда до теб.
Нищо не може да ви накара да се почувствате по-смирени
от връщането в старата ви стая, когато сте на 30.
Нищо, освен разбира се, майка ти.
Саманта. - Мамо, достатъчно ми е тежко.
Мога да мина и без лекцията. - Мила, не съм тук да ти изнасям лекция.
Да не би молбата на Ан да я направят светица да е била одобрена?
Сега ли ще ми го кажеш или да те изчакам да завършиш месечния бюлетин на фен клуба?
О, мислех, че бихме могли да поговорим. Нали разбираш, като възрастни.
Аха, ами малко ще е трудно докато Мистър Бинки ме зяпа.
Мислиш, че Ан ми е любимка. - "Мисля"?
Добре, признавам, може да изглежда така. - "Да изглежда"?
Добре, съжалявам.
Какво? - Съжалявам.
Знаеш ли какво виждам като те гледам?
Да, голям провал.
Виждам себе си.
Теб? - Да.
Повече от всеки друг, когато погледна теб, виждам себе си.
И ако съм строга с теб,
то е вероятно защото съм строга към себе си,
към моите собствени недостатъци.
Нещата, които мислиш, че не обичам в теб, това са нещата, които те правят специална.
Нещата, които обичам повече от всичко друго.
И знам, че каквото и да се случва между теб и Бен, вие ще се разберете.
Не съм сигурна, мамо. - О, миличка.
Никога не е лесно.
Повярвай ми, аз знам. Омъжена съм за баща ти от 35 години.
И щом аз мога да се справя, повярвай, ти можеш да се справиш по-добре.
За първи път сякаш от цяла вечност
се почувствах сякаш отново имам майка.
И изведнъж ми просветна. Тя винаги е била до мен.
Спокойно. Постъпваш правилно.
Наистина ли? - Тя те излъга.
Било е просто целувка. - Знаеш ли къде го е целунала?
Внимавай, Алън.
Искам да кажа, че тя е била принудена да ти го признае.
Можеш ли наистина да живееш постоянно в съмнение?
Престани да се опитваш да го разбереш, става ли? Плашиш ме.
Виж, все още си млад, готин... И това го казвам напълно платонично.
Има стотици жени наоколо. Действай по този начин. Заснемай на видео.
Защо мислиш, че ти подарих онази камера? - Това е Алън, когото познавам и разбирам.
Тая работа с отложената сватба е златна.
Имаш ли представа колко съчувствие можеш да получиш?
Ти май наистина си мислиш, че животът е като реклама за бира.
Не убивай мечтите ми, човече.
Искам да кажа, осъзнаваш ли какъв късметлия си,
че Беки се омъжи за теб?
Знаеш ли какъв късметлия си,
че някой не наема жена, която пука тапи в задника ти?
Просто се опитвам да ти бъда приятел.
Тогава престани да се опитваш да живееш вместо мен.
Докачлив.
Това е като Коледа, но в обратна последователност.
О, миличка, миличка, няма да ги връщаме.
Просто ги подреждаме за да напишем по-лесно благодарствени бележки
след сватбата, която все още ще се състои.
Хей. - Здравей.
Как е?
Ами... - Да.
Е?
Сам, не знам дали мога да се примиря с това.
Кажи му, че го обичаш. Кажи му, че не можеш без него.
Кажи му, че не можеш да си представиш живота без него.
Чакайте малко.
Ами ако той може да си представи живота без мен?
Ами ако иска да каже точно това? Не мога да го понеса.
Да, и за не мога да се примиря с това.
Така ли?
Имам предвид целувката и лъжата,
всичко това показва нещо нали?
Че съм абсолютна гаднярка.
Никога не съм искала да те нараня, Бен.
Да, знам.
Така не му се иска да е тук.
Улесни го. Досега само си го затруднявала.
Просто му направи тази услуга.
Не бях права като се опитвах да насилвам нещата.
Само направих всичко по-лошо.
Значи, това беше?
Не мисля, че трябва да продължаваме да се нараняваме.
А ти?
Не, не, права си за това.
Щях да кажа почти същото.
Да, така и помислих.
Ами, какво мислиш да правиш?
Ами, ще си взема малко отпуск, ще отида в Европа.
Може да направя онзи поход.
Да, трябва. Винаги си искал да го направиш.
А ти, какво ще правиш? - Не знам.
Ами, предполагам...
Не знам какво да кажа. - Да, знам как се чувстваш.
И така мъжът на мечтите ми си отиде от живота ми.
Тази вечер празнуваме успеха на Кокоа Но-Карбс.
Не бях точно в настроение, но поне можех да се напия за успеха на компанията.
В идните дни ще получиш сервиз от чаши за мартини.
О, Нанси. - Купих ги точно преди това.
Можеш да ги задържиш.
Е, твоята Хейл Мери се отплати, Хойт. На финала сме.
Г-н Стоун, не гледам ESPN
и ми е трудно да се преструвам вече, че го гледам.
Какво означава това? - Повишиха ме.
Ами, поздравления, тогава. - Благодаря.
Ще те взема с мен.
Още не съм сигурен на каква длъжност, но ще намерим нещо.
Вие правите добро?
Какво да ти кажа, страхотна работа свърши, Сам. Поздравления.
Виждаш ли? Слънцето наистина ще изгрее утре.
Извини ме.
Изглеждаш страхотно.
Така ли? Защото не се чувствам така.
Искам да кажа, предполагам че би трябвало, но...
Няма значение.
Трябва да излезем на истинска среща, както му е редът. Какво ще кажеш?
Без рокля в която трябва да се побера, какъв беше смисълът да се лишавам?
Знам че е скоро, но, Нанси, не би ли могло това да е приказката,
в която принцът се появява в последния момент за да ме спаси от...?
Да те спаси от Бен,
който те направи по-щастлива от когато и да било в живота ти?
Това ще да е страшна приказка.
Обаждала ли си се на Бен или говорили ли сте въобще?
Не, но и той не ми се е обаждал.
Обикновено не ям толкова, но това не го чувствам като първа среща,
тъй като се познаваме от години, като не броим седем или осем след колежа.
Но очевидно не се притесняваш да говориш много на първа среща.
Съжалявам. Просто малко съм нервна, предполагам.
- Не трябва да си.
В Биг Бокс беше кошмар. Не ми позволиха да върна това.
Мамо, познавате се с Люк.
Да. Твърде тежка вечер беше, за да се забрави.
Хей, радвам се да ви видя отново. - Да.
Не ми позволиха да я върна. Казаха, че е отваряна и използвана.
Ще потърся баща ти. Извинете.
Кен? Кен! - Какво?
Камерата? Не помня да сме я ползвали.
Едно, две, три. Едно, две, три. Едно, две, три.
Какво прави той?
О, божичко.
Упражняваше се.
Има нужда от това.
Мисля, че вече стана късно.
Чакай. Рано е.
Какво?
Мислех, че си готова, Сам.
Мислех, че тази... Тази вечер значеше, че си готова.
И аз така си мислех, но явно съм грешала.
Нека те питам нещо, Сам.
Някога въобще ще бъдеш ли готова? - Какво означава това?
Означава, че чаках доста дълго, Сам.
Мислех, че когато скъсахте с Бен...
Виж, скъсах с Бен, защото мислех, че не е подходящ за мен...
...не заради теб.
Добре.
А тогава ние къде съм аз в картината?
Люк, съжалявам. - Съжаляваш?
Искаш да кажеш, че не си искала това от първия път, когато се срещнахме?
И все още не го искаш?
Виж, недей. - О, Сам.
Люк...
Ти губиш. Лека нощ, Сам.
Мисля, че направих огромна грешка.
Естествено, че с Бен се карахме от време на време,
но поне си знаех мястото.
Може би, Бен е бил човекът за мен и това че го оставих да си тръгне
беше най-голямата грешка, когато някога съм правила...
Миличка, с кого говориш? - С никой.
Мила, върни си го.
О, само да поясня, говоря за сладкото еврейско момче.
Бен?
Беше изчезнал, но къде?
На кино? На някой мач? Излязъл с някоя друга же...?
Ало? - Алън, Сам е.
Я виж ти, ако и това не е самата блудна дъщеря.
Моля те, къде е Бен?
Гласова поща. Луд ли е?
Трябваше да принудя Алън да ми каже. За негово съжаление, знаех къде живее.
Хайде, Алън, знам че си вътре, виждам колата ти.
Той ми каза да не казвам на никого и съм убеден, че "никого" означаваше теб.
Чакай, чакай. Моля те, изслушай ме.
Направих ужасна, отвратителна грешка, Алън.
Моля те, помогни ми. Смили се, моля те.
Алън!
Ето, избърши се, жено. - Благодаря ти много.
Достатъчно, невестулка такава.
Слушам глупостите ти от години. Време е за разплата.
Какво ще правиш?
Ако не ми кажеш това, което искам, ще те просна мъртъв на улицата.
Бен отиде на летището. Ще ходи на поход.
И така, като една от глупачките във филмите, щях да се втурна към летището,
за да се опитам да спра любимия си да не напусне страната.
Разбира се, в реалния живот, когато паркираш неправилно ти вдигат колата.
Сам, не ме наранявай, но самолетът на Бен излетя преди час.
Ударите продължаваха да се сипят.
Бях закъсняла.
Отиди в хола. Имам нещо за теб.
Мамо, ако говориш за пай, не искам да съм депресирана и дебела.
Алън каза, че си си тръгнал.
Такъв беше планът.
Първоначално щях да тръгна следващия месец,
но онази вечер докато се къпех, сифона се запуши.
И този път
причината беше косата ти.
И докато водопроводчикът ми изнасяше пак лекция
осъзнах, че повече не можех да остана тук.
Но така и не замина по-рано.
Опитах се.
Първо, започнах да си мисля за пътешествието
и за всичките места, които най-накрая щях да видя
и за всички неща, които най-накрая щях да направя.
И после си помислих колко щастлив би трябвало да ме направи това.
Но не беше така.
Разбираш ли...
...въпреки всичко, Сам,
липсваше ми косата ти.
Не искам да направя нито едно от тези неща без теб.
Не искам да правя нищо без теб.
Но ти отмени сватбата? - Не съм. Ти го направи.
Когато казах, че не мисля, че мога да го преживея,
имах предвид, че не мога да преживея да сме разделени.
Искам да кажа, когато дойдох тук, отчаяно исках да оправим нещата.
Исках да видя онзи огън, споровете,
нова борбено момиче, което със зъби и нокти се опитва да запази връзката ни.
Но вместо това... - Аз се предадох и те отпратих.
Бен, чуй ме. Никога не съм го искала. Никога.
Наистина ли?
Това борбено момиче, което ти е липсвало е тук, кълна се.
Толкова ми липсваше, че бих направила всичко...
Бях забравила колко страхотно целуваше Бен.
Останалото беше лесно.
Организирането на сватба, която току що е била отменена
за по-малко от седмица е трудно,
но все пак беше лесно, защото най-накрая бяхме екип, истински екип.
И после, без да се усетя, големият ден беше дошъл.
Беше ли това сватбата за която винаги съм си мечтала? Ами, да видим.
Семейство О'Шонеси не само дойдоха, но доведоха и всичките си пет деца.
Божурите, които обожавах, ги нямаше през този сезон,
така че трябваше да се задоволя с рози.
Групата от шафери се лиши от двама заради хранително отравяне.
Мисля, че бяха гаджета.
Така че трябваше да направим повторно записа.
Но като гледах всички събрани, осъзнах
че сватбите не са заради булката и младоженеца,
те са заради всички други.
Бракът е заради булката и младоженеца.
И когато вървите по пътеката, всичките малки подробности нямат значение,
защото в този момент става ясно,
че единственото, което има значение е към кого вървиш.
Бен Роузън, взимаш ли Саманта Хойт,
за да бъдеш неин съпруг, да я обичаш и подкрепяш, да я почиташ и защитаваш
преди всички други, да си й верен до края на живота си?
Да.
Взимаш ли Бен Роузън,
за да бъдеш негова съпруга, да го обичаш и подкрепяш, да го почиташ и защитаваш
преди всички други, да си му вярна до края на живота си?
Да.
Нека Бог ви благослови и пази
и никой да не ви разделя.
Можете да целунете булката.
Дами и господа, за нас е чест да ви представим
господин и госпожа Саманта и Бенджамин Роузън.
Денят беше върховен.
Равинът и свещеникът станаха първи приятели.
И въпреки, че Бен не танцуваше валс много добре, не ми пукаше.
За мен този ден той танцуваше като Фред Астер.
Беше ли това сватбата, за която винаги бях мечтала?
Не.
Беше по-хубава.
Обичам те. - И аз те обичам.